Fordította: az AnimeRainFanSub
"Új Család"
Ne gyere ki az ágy alól!
Mi...?
Nővérem!
Hé, Lacus, hívnak a főhadiszállásról.
Hm? Oh, oké.
Rene, te ettél már?
Nővérem...
Szóval, Saotome Yoichi. Jelenleg a legmélyebb emlékedet játszom vissza.
Mi? Nővérem, te élsz?
Ő természetesen meghalt.
Bátyám.
Hm? Felébresztettelek? Bocs, Mirai.
Nem.
Hogy érzed magad?
Jól, ma jól érzem magam.
Értem.
Éhes vagy? Hozok valamit enni.
Bátyám,
öhm, ha csak hátráltatlak, akkor nyugodtan--
Csendet, idióta! Dehogy hátráltatsz!
De ha így megy tovább te is--
Semmi de! Ha meghalunk, akkor együtt halunk meg!
Ne, ne mondd ezt.
Minden este sírsz amiatt, hogy milyen nehéz dolgod van, és hogy el akarsz hagyni.
Miért mondod ezt...
Mert egy önző emberi lény vagy, aki csak magára gondol, Kimizuki Shiho-kun.
Te vagy a démon.
Igen, de ez nem hallucináció.
Csak az emlékeidet használom. Ez a benned rejlő igazság.
Ne szórakozz velem!
Hmm...
Nos, úgy tűnik ő át fogja vészelni.
Üdv, Yu-chan.
Yu-chan, aki elhagyott minket és elfutott.
Ideje lenne leállni a drága családom utánzásával.
Oh? Azt hittem a szíved leglágyabb részére tapintottam,
"Üdvözlünk, Yuichiro." Üdvözlő Parti"
de egyáltalán nem tűnsz felkavartnak. Ez fura. Miért nem?
Ismerlek titeket, démonokat. Csak fogd be, add fel, és add nekem az erődet.
Mika!
Oh, értem. Egyszer már léptél kapcsolatba démonnal.
Azt hiszed legyőzhetsz, csak mert elintézted azt az alacsony rangú Myo-ot?
Úgy játszogathatok azzal a kis szíveddel, ahogy én akarok.
Fogd be. Azt mondtam add nekem az erődet.
Az erőd az enyém!
Hmm. De miért vágysz ennyire az erőre? A bosszúdért?
Igen.
Mert elvesztettél valaki fontosat?
Igen, elvesztettem életem első családját.
Az kemény lehetett.
Ha a bosszúdért vágysz az erőre, akkor végtelen erőt adhatok.
Akkor...
De ez még nem elég, Yu-chan.
Nem adhatom neked az erőmet, ha nem szánod el magad teljesen a bosszúra.
Ja, ebben van valami. Nem adhatom neked az erőmet.
Várj!
Yu-chan.
Megint itt hagysz minket?
Megint elmész valahova egyes-egyedül?
Yu-nii nem tenne ilyet, ugye?
Megint velünk élsz majd, igaz?
Igaz, Yu-nii?
Felejtsd el a szeretetet, Yu-chan. Azt utáljuk a legjobban.
Szeretjük a sötét vágyakat, de utáljuk a szeretetet.
Yoichi, Kimizuki, Shinoa, barátok... Ugyan már.
Barátokat fogsz szerezni, hogy aztán te légy az egyetlen, aki boldogan él tovább?
Ez...
Csak te élted túl. Ez nem igazságos.
Hátrahagytál minket, elfutottál, barátokra leltél az iskolában,
teljesen megfeledkeztél rólunk...
Nem! Nem feledkeztem meg--
Akkor hagyd ott a barátaidat. Csak mi vagyunk a családod, Yu-chan.
Állj.
Meg fogsz bosszulni, igaz?
Állj.
A bosszúért fogsz élni, igaz?
Állj le! Ne dumálj már!
Csak fogd be, és add nekem az erődet!
Én... Én annyi erőt akarok, hogy mindent megvédhessek!
Anyám, a szeretet és a sötét vágyak hatalmas ellentmondása összefüggött...
Ezért pusztítják el az emberek a világot.
Rendben, kedvellek. Míg erős a szíved, addig követlek.
De ha látom, hogy meggyengül a szíved, akár egy pillanatra is, elveszem a tested.
Oké, nem probléma!
A nevem Asuramaru. Mondd a nevem, mikor szükséged van az erőmre.
Asuramaru.
Oh, és még valami. Szeretnék adni az új mesteremnek egy kis információt.
Információt?
Van valami benned, ami kicsit furcsa. Már nagyjából 10%-ban nem vagy ember.
Lehetséges lenne, hogy az emberek végeznek egy-két csúnya kísérletet rajtad?
Mi? Ezzel mire--
Ne bízz az emberekben, Yu. Az emberek félelmetesebbek a vámpíroknál és a démonoknál.
Hm, ezt kicsit furcsa egy embernek mondani.
Hé, pontosan miről beszélsz?
Nos, a szerződés megkötve. Adok az erőmből.
Nyisd ki szemeidet, erősítsd meg erős vágyadat,
és nyiss meg egy új utat a világnak, Hyakuya Yuichiro!
Oh, jól ment, Yu?
Guren.
Persze.
Ne telj el magadtól. Nem sietted el az elnyomását.
Neked is sikerült?
Persze.
Mi van Yoichival?
Ki vagy te...?
Engem hívtál, nem? Akartál egy Átkozott Fegyvert, hogy bosszút állhass a nővéreden.
Oh, igen. Épp egy démonnal szerződtem.
Szóval te lennél a démon?
Igen.
Elég aljas formát vettél fel.
Nos, elég hülye arcod van...
Ezt sokszor megkapom.
Szóval, erőt szeretnél?
Mi?
Megérintettem a szíved, de nem találtam erős bosszúvágyat benne.
Csak stabilitást, kedvességet, és szeretetet találtam benne.
Mindent, amit utálok.
E-Ez nem igaz. Bosszút akarok állni a nővéremért...
Ez egy hazugság. Örülsz, hogy legalább te megmenekültél.
N-Nem, ez nem...
És utálod a konfliktusokat. Nem akarod, hogy a barátaid és a családod meghaljanak.
Nem, nem is akarsz megölni senkit. Bosszú, mely ölni se képes? Hagyjál már.
Nincs benned elég bosszúvágy. És utálom az ilyen embereket.
Szóval bosszút állok helyetted. Add nekem a tested, ember!
Még csak ahhoz sincs elég akaratod, hogy visszaüss.
Te tényleg semmirevaló vagy.
Nem vagy méltó a mesteremnek.
Oh, ember, nem lesz ez így jó.
Yoichinak gondolom nem volt elég ereje.
De kettő átment a háromból a Fekete Démon próbán, ez egyáltalán nem rossz.
Mi? Mi folyik itt?
Egy, kettő, három, négy kicsi ember.
Mindegyikük Átkozott Fegyveres. Na, ezért problémásak az emberek.
Az íjam...
Oké, akkor. Mivel megkaptátok az Átkozott Fegyvereiteket,
itt van az első megbízatásotok a Vámpírírtó Osztag Holddémon Társulatának tagjaiként.
Yu, Kimizuki. Ott egy emberevő démon. Intézzétek el, ti ketten.
Írtsuk ki ezeket a veszélyes emberi lényeket.
Yoichi?!
Anyám, úgy tűnik a démonok nyers ereje önmagában is elég nagy, sötét vágyak elfogyasztása nélkül is.
Guren alezredes!
Megoszthatnám a véleményemet?
Nem, maradj csöndben.
De ez a helyzet...
Hé, Guren! Mit értesz az alatt, hogy intézzük el?!
Yoichi a bajtársunk!
Mi? Az egy démon, akárhogy is nézed!
Öld meg most, és szabadítsd meg a szenvedésétől!
Mi van?! Nem ölhetek meg egy bajtársat!
Ne okoskodj! Ez a Holddémon Társulat!
A pokol útját járjuk!
Vagy te azért jöttél, hogy bosszúállóst játssz?
Nekem mindegy, ha meg akarsz halni! De Yoichi nem tér vissza!
Francba!
Ha büszke vagy arra, hogy katona vagy, akkor siess és tedd amit tenned kell!
F-Francba, francba, francba!
Mi a...?
Yu!
Engedd el Yoichit, te szörnyeteg!
Igen!
Idióta!
Ne engedd le a védelmed! A démon Yoichiban van, nem a fegyverben!
Állj! Meg akarod ölni Yoichit?!
Mi? Ti nem tudtok megölni?
Yoichi, térj magadhoz! Ne hagyd, hogy legyőzzön egy nyomorult démon!
Nem akartál vámpírokat ölni velem?
Guren alezredes! Kicsit túl messzire megy!
Még nem állnak készen. Kérem, ne ölesse meg velük Yoichi-sant!
Oh? Mindig játszod a menőt, de igazából kedves vagy velük, mi, Shinoa?
Kötődsz hozzájuk?
Alezredes!
Akkor csináld te. Gátold meg őket a bűntudattól.
Mi az? Te se akarod bemocskolni a kezeidet?
Ez az első, hogy látom az aranyos oldaladat.
Yoichi, térj magadhoz! Ne hagyd, hogy legyőzzön egy nyomorult démon!
Csönd legyen.
Pusztulj.
Csináld. Nem ölöm meg egy bajtársam sem. Megígértem magamnak, hogy nem hagyom magukra őket.
És, Yoichi, te se tudsz megölni engem.
Ha ugyanolyan vagy, mint én... Ha a szemed láttára vesztetted el a családodat,
akkor esélytelen, hogy megölöd a társadat!
Megőrültél?!
Szóval térj magadhoz! Hülye Yoichi!
Akkor pusztulj.
Yoichi! Megint az ágy alatt maradsz, és nézed, ahogy megölik a családod?!
Gyere már ki onnan, és védd meg a bajtársaidat!
Yoichi! Ne gyere ki az ágy alól!
Én... Én nem akarok többet megfutamodni!
Ezért.... az erőt, hogy megvédjem a szeretteimet...
Az erőt, hogy elpusztítsam az összes ellenségem, ezt akarom tőled, démon!
Anyám.
Lehetetlen..
V-Visszatért?
Oké, szép munka, hogy visszatértél.
Y-Yu-kun.
Túl sokáig tartott visszajönni!
M-Miért engem rúgsz meg?
Y-Yu-kun!
Tudta, hogy ez lesz, alezredes?
Fogd már be.
Hidegen hagy, ha meghal egy kölyök.
Bár ezt mondja, de elég kétségbeesettnek tűnt a vége felé.
Aú!
Van tehetséged. De bűntudatod van, amiért nem segítettél a nővérednek,
ezért elvesztetted a vágyat, hogy élj. De ma megtaláltad, nem igaz?
A bajtársaid megvédése -ami ma megmentett- az okod arra, hogy élj.
Bosszú? Ne ilyen apróságokkal foglalkozz.
Ez rád is vonatkozik, idióta.
Aú.
Felejtsd el az előző családodat.
Mi? Ne beszélj hülye--
Ez az új családod. Ezért a családért kockáztasd az életed, idióta.
Semmi sincs a múltban.
A jövő az, ahol rálelhetsz mindenre.
Csönd.
Mindenesetre, mivel megkaptátok az Átkozott Fegyvereiteket, és úgy-ahogy képesek voltatok összedolgozni,
menjünk a frontvonalra akkor, oké?
A frontvonalra?!
Igen. Rájöttünk,
hogy a Kanszai régió vámpírjai vissza akarják foglalni Sindzsukut.
Átvizsgáljuk azt a területet.
Akkor vadászhatunk vámpírokra?!
K-Kapásból a csatamezőre megyünk?
Nem pihenünk, vagy valami?
Anyám, olyan nehéz a gyerekek nevelése.
Hamarosan megérkezünk Tokióba. A Japán Császári Démonsereg támadásai
Ikebukuro, Sindzsuku, és Shibuya körül várhatóak. Kérem, legyenek óvatosak.
Hallottad, Mika?
Sindzsuku az első.
Az elegyített fehér,
a madárkalitka a sarokban,
a szívveréses virágok bimbói.
Az elhagyatott hangok, szédülve az emlékek árnyától.
Kell a véred.
Kántálom; "szeretetet olvasol."
A vörös fények küzdenek.
A hang, melyet kileheltem,
és az ok, hogy feltörtem,
párhuzamban sorakoznak.
Gyerünk, törd szét értem.
Folyni fog egy folyó.
A végeláthatatlan vágy, még ha
az érdeklődés csengője cseng is.
Még a vallomás is kiszáradt,
és a szándék, melyet a négyszeres idő játszik vissza van követve.
A vörös a napsütésben, mely átáramlik a leveleken, zajt kelt.
Legközelebb, A Vég Szeráfja, "Mitsuba Osztaga."
"Mitsuba Osztaga"